Språk+i+Norge+på+1700-tallet

=SPRÅK I NORGE PÅ 1700-TALLET =

På slutten av 1600-tallet var det en engelsk sendemann i København som fortalte at han hadde hørt mange i høyere stillinger skryte av at de ikke kunne snakke dansk. Kong Kristian 6. snakket sjeldent dansk. Dette er fordi mennesker i overklassen snakket latin og latin var også brukt som vitkapsspråk. Dansk hadde ikke høy status i overklassen i Danmark. Men i Norge ble dansk talemål sett opp til, og norske dialekter ble på den tiden oppfattet som ufullstendige utgaver av dansk. Det var også danske barn som tok med seg norske ord fra andre norske barn, siden de fikk kontakt og språket ble blandet når de var sammen og lekte osv. Som førte til en tilnærming til norsk. Nordmennene sto for en utvikling i retning av talt dansk og norsk aksent. Utenlandske, dansktalende barn som tok opp norske trekk i sitt eget talemål og nordmenn som snakket dansk for å komme opp og fram. Senere ble latin og dansk erstattet med fransk og tysk. Det kom på moten i 1600-tallet. Fansk ble erstattet av latin som et diplomatspråk i Europa og fransk ble også populært i overklassen i Norge og ble brukt til konversasjon i selskapslivet og i private brev.

En eksempeltekst fra 1700-tallet er en artikkel av Ludvig Holberg, kalt "Ortographiske Anmerkninger". Forfatteren viser sin personlige synspunkt om dansk rettskriving i denne artikkelen. Der han skriver om fremmedord og argumentere for at man burde bruke færre fremmedord. //"Disse faa efterfølgende __Ortographiske__ Anmerkninger sigte ikke til at stifte __Regler__, og at foreskrive Love til andre;// //men allene gjøre rede for min egen Skrivemaade. Jeg haaber at ingen der udover kan med Billighed beskylde mig// //for __Novitet__: Thi jeg fremfører intet Nyt; men grunder allene mine Anmerkninger paa deres Skrive-Maade, som mest// //synes at stemme overeens med Fornuft og __Analogie__. Jeg vilde ønske, at en anden, som seer dybere udi disse Ting,// //vilde for Alvor tage sig for at __remedere__ den Misorden, hvorover vi af Fremmede saa ofte hører ilde, thi hvad kand// //være hæsligere end at enhver skriver og bogstaverer lige som det falder ham ind"//

En annen eksempeltekst er en tekst som bygger på dialekten fra Gudbrandsdalen og er en av visene i samlingen "Heireise fraa Sæteren" og de to første strofene er slike:

bloutast Blomstersend 'pum mæg, Nær æg trøt ve Høgsdags leitejøp aa sløngde mæg paa dæg,Farvæl Sæl; mi kjære Stugu,som aa mangt mit Arbei saag!Montru du aa mærkte naagaa,nær Stakællen sjaa mæg laag?" ||
 * //"Os ha gjort qva gjæras skulle,// //ysta ost aa kinna Smør,// //Naa staa at aa kløvja Oikjom,// //sættja Laas for Sæterdør.// //Korkje finds dæ meire Føe// //her for Heie hel' for Krist,// //Gla æ os, os slæp aat Bygden,// //meire gla æ Kue vist"// || //"Farvæl Qve, som ofte gjore //

Disse tekstene er ganske forskjellige, men det de har tilfelles er at det er enkel setningsoppbygning og det er en ganske moderne bruk av tegnsetting. De hadde ingen rettskrivningsregler. Det gjenspeiler også hvordan folk snakket i den tiden. Den siste tekten var faktisk bakgrunn for dagens nynorsk og som man ser så ligner det litt på nynorsk. Den første teksten er mye enklere å forstå enn den siste fordi det er en del forståelse ordbruk i den første teksten, enn det det er i den andre.

//Kilder: Jansson, Kristoffersen, Krogh og Michelsen (2009): "Kapittel 13 - Språk på 1700-tallet"// //i Tema Vg2 (2009), Det Norske Samlaget.//