Klassisisme+og+opplysningstiden+2

= DET NORSKE SELSKAB =

Det Norske Selskab var en litteratær selskapsklubb for norske studenter i København. Selskapsklubben ble stiftet i 1772 av Ove Gjerløw Meyer, en norsk embetsmann, han var formannen for denne klubben i flere år. Selskapsklubben ble ikke offisielt åpnet før 1774. Møtestedet deres befant seg i madam Juels Kaffehus i Læderstræde. Dette var en herreklubb med livlige møter med taler, sang og diskusjoner, diktresitasjoner, improvisasjoner og relativt jevne inntak av punsj. I dette selskapet var det over 100 aktive medlemmer som regnet seg som kulturkonservative, klassisister og Holberg-dyrkere der de holdt den romerske dikteren Horats høyt som et symbol på de uforgjengelige klassiske verdier i motsetning til romantikkens flyktige følelser. Medlemmene stod sentralt i den norsk-patriotiske bevegelsen mot slutten av 1700-tallet der flere av dikterne skrev patriotiske dikt og skuespill. Dikterne sto i en klassistisk tradisjon der de hyllet norske bøndere. De fleste medlemmen var teologistudenter, og deres oppførsel med fyll og fest fikk de høre for resten av livet.

De sentrale medlemmene i selskapet utenom Meyer var Johan Nordahl Brun (norsk prest, biskop og dikter), Niels Krog Bredal (syngespilldikter og teaterdirektør), Johan Vibe (dansk adelsmann, offiser og riksstattholder i Norge), Søren Monrad (dansk-norsk skolemann), Niels Treschow (norsk filosof, skolemann og politiker), Jacob Edvard Colbjørnsen (norsk-dansk jurist), Claus Fasting (norsk skjønnlitterær forfatter, musiker og litterær kritiker), Peter Harboe Frimann (norsk-dansk poet), Christen Pram (dansk-norsk dikter, embedsmann, tidsskriftredaktør og sosialøkonomisk forfatter), Jonas Rein (norsk prest), Edvard Storm (norsk dikter og skolemann), Jens Zetlitz (norsk dikter og luthersk prest), og Johan Herman Wessel (norsk dikter og forfatter) som var den mest berømte blant medlemmene i Norske Selskab.

Klubben ble oppløst i 1813 etter at Norge hadde fått et eget norsk universitet.

**Epigram/dikt av Johan Herman Wessel til sin kone**

Du, som for din og min Plaseer og hidindtil for intet meer hos mig har sovet. Dig, som jeg svor en evig Troe og jævnlig afbrudt Natteroe for Præst har lovet - - dig giør jeg vitterligt, min Mo'er at jeg ei spiser ved dit Bord for denne Sinde.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">Dette diktet sendte J.H. Wessel til sine kone da han satt på vertshuset i Løvstrædet med sine venner. Dette diktet kan tolkes på to måter: enten så klager han over ekteskapet ettersom han beskriver hans løfte om evig tro med jevnlig avbrutt nattero, som kan være et dårlig tegn, eller så vil han bevise sin kjærlighet på en uoverbevisende måte. Jeg vil heller tro at dette er et klage-dikt til sin kone. Hvis han ville erklære sin kjærlighet ville at ikke skrevet at han lovet evig tro og jevnlig avbrutt nattero, det hadde ikke vært noe negativt ved diktet.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">**Kilder:** // http://no.wikipedia.org/wiki/Det_Norske_Selskab // // http://no.wikipedia.org/wiki/Ove_Gjerl%C3%B8w_Meyer // // http://no.wikipedia.org/wiki/Johan_Nordahl_Brun // // http://no.wikipedia.org/wiki/N.K._Bredal // // http://no.wikipedia.org/wiki/Johan_Vibe // // http://no.wikipedia.org/wiki/S%C3%B8ren_Monrad // // http://no.wikipedia.org/wiki/Niels_Treschow // // http://da.wikipedia.org/wiki/Jacob_Edvard_Colbj%C3%B8rnsen // // http://no.wikipedia.org/wiki/Claus_Fasting // // http://en.wikipedia.org/wiki/P._H._Frimann // // http://no.wikipedia.org/wiki/Christen_Pram // // http://no.wikipedia.org/wiki/Jonas_Rein // // http://no.wikipedia.org/wiki/Edvard_Storm // // http://no.wikipedia.org/wiki/Jens_Zetlitz //