Klassisisme+og+opplysningstid+3

=Jeppe på Bjerget = av Ludvig Holberg

Komedien //Jeppe på Bjerget// er den mest spilte og den beste av Holbergs komedier. Komedien går ut på hovedspilleren Jeppe som både er en komisk og tragisk figur. Jeppes største last er at han drikker. Alle rundt han vet det, men ingen spør hvorfor. Samtidig til at han er en stor løgner, gjør han alt verre for seg selv. Som å bestandig komme forsent til jobb, bokstavelig talt bli tvunget til jobb, og drikker stort sett hele tiden. Han klarer å begå de samme feilene om og om igjen, og forstår ikke konsenkvensene av det han gjør. Han nevner hele tiden at han var i krig mot svenskene, dette gjør han kanskje for å få sympati av andre, fordi ingen tar han serriøs, han blir tråkket på og blir latterlig gjort.

Denne komedien, i tillegg til Holbergs andre komedier, hører til epoken klassisisme og opplysningstid fordi Holberg utvikler og fornyer sine komedietradisjoneer ved å kople kjente komiske grep sammen på en ny måte og han kopler handlingen i skuespillene til sitt eget samfunn og til samtida. I perioden 1722-1724 ble de fleste komediene til Holberg til. Og det var disse årene Holberg kalte for "poestiske patus" og resultatet av det ble av Danmark-Norge fikk en y og epokegjørende dramatisk dikting.

//Kilder: Jansson, Kristoffersen, Krogh og Michelsen (2009): "Kapittel 10 - Litteratur på 1700-tallet" i Tema Vg2 (2009), Det Norske Samlaget.//